Eli raskausviikko 6+0-7+6.
Suurimmat oireet: rinnat ovat kipeät ja turvonneet, kova vatsan turvotus, kova väsymys, huono olo vuorokauden ympäri sekä oksentelu, migreeni.
Mielihalut/mikä etoo: Mielihaluina nektariinit, mansikat, ananas, raikas jäätelö. Lämpimän ruoan syöminen on hankalaa ja melkein mikään ei maistu. Todella hankalaa siis taas syömisten kanssa, kun pakko olisi koko ajan jotain pientä syödä, ettei pahoinvointi pahene, mutta mitään ei tekisi mieli.
Varhaisultra 6+4: Halusin taas käydä varhaisultrassa mahdollisimman pian, kun on mahdollista nähdä syke. Ultraan mennessä taas jännitti kovasti, että löytyyköhän sieltä ketään. Voimakas pahoinvointi kyllä antoi vahvoja viitteitä siitä, että hormonitasot nousee ja raskaus etenee. Ihana kätilö otti meidät vastaan ja oli kiva päästä juttelemaan taustoista ja alkuraskaudesta ammattilaisen kanssa. Pian päästiinkin ultraamaan ja kätilö totesi nopeasti, että kyllä siellä sykkeen vilkkumista näkyy! <3 Pieni vastasi täysin ovulaatiosta laskettuja viikkoja ja syke oli vahva. Kaikki siis onneksi niin hyvin, kun tässä vaiheessa mahdollista! Tuntui niin ihmeelliseltä ja helpottavalta nähdä, että kyllä siellä kohdussa joku kasvaa.
Mietteitä: Tiesin esikoisen raskausajalta mitä odottaa, mutta silti tämä pahoinvoinnin voimakkuus ja syömisen vaikeus tuli vähän yllätyksenä. Tällä kertaa käytössä on ollut viime vuonna Suomeen rantautunut Xonvea lääke. Sen ansiosta oksentelu pysyy kurissa, mutta kova pahoinvointi ja ruokahaluttomuus pysyvät. Lisäksi olen aivan voimaton ja väsynyt, luulen tuon Xonvean pahentavan väsymystä. Olen yrittänyt tehdä etätöitä välillä, mutta töiden tekemisestä ei oikein tule mitään pahoinvoinnin, lamaavan väsymyksen ja migreenin vuoksi. Nyt sainkin onneksi koko ensi viikon sairauslomaa ja sitten minulla alkaakin viimeinen kesälomapätkä. Mieli on ollut maassa, kun ei oikein mitään pysty tekemään tai ketään näkemään. Tuntuu, että on varjo vain itsestään. Lisäksi edelleen on vaikea uskoa olevansa raskaana, mutta koitan muistutella itseäni, että hyvän asian vuoksi tässä kärsitään. Toivon todella, että raskaus etenee loppuun asti ja saamme vauvan syliimme maaliskuussa <3